Tidligere:
Albert er et rettsmedisinsk geni.
Arbeid venter. Hun skal i jorden i morgen. Vi har mistet mye tid.
Jeg er dr Lawrence Jacoby. Laura var... Pasienten min.
Dere skylder 10 000 dollar. Leo trenger nye sko.
Du vil ikke ha noen dialog med meg, Robert.
Her er nøkkelen. Regnskapsboka er der.
To bøker.
Når du minst venter det...
Vi må danse, Sarah! For Laura.
Leland, Leland! Gi meg det!
Møt meg til frokost kl 07.00, Harry.
Jeg vet hvem som drepte Laura Palmer.
Diane, jeg drar til sheriffen etter frokost.
Etter det drar vi til Laura Palmers begravelse.
- God morgen, overbetjent Cooper. - Agent, Audrey. Spesialagent.
- Spesialagent. - Vil du spise frokost med meg?
- Jeg har det travelt. - Med hva da?
Parfymen du har på deg, er kjempegod.
- Syns du det? - Ja. Sett deg.
Vær snill og skriv navnet ditt her.
Jack med ett øye
Audrey, det er noe du vil fortelle meg.
Er det det?
Du skjøv denne lappen under døren min i forgårs kveld.
Gjorde jeg det?
Jeg ville hjelpe deg. For Lauras skyld.
- Du sa dere mislikte hverandre. - Stemmer. Men jeg forsto henne.
- Hva er "Enøyde Jack"? - Et sted litt lenger nordover.
- Menn går dit. - Hva med kvinner?
Kvinner... Jobber der.
- Jobbet Laura der? - Jeg vet ikke.
- Laura jobbet i min fars varehus. - Horne's?
- Han kalte det opp etter seg selv. - Hvor i Horne's jobbet hun?
- I parfymeavdelingen. - Det gjorde Ronette Pulaski også.
Jaså?
Skrift som skrår mot høyre, tyder på en romantisk natur.
Et lengtende hjerte. Vær forsiktig.
Det er jeg.
Jeg må be deg forlate bordet. Vi skal snakke politisak.
Takk for at du snakket med meg.
To kaffe til, Trudy. Sett dere, Harry og Lucy.
For en vidunderlig morgen!
Pannekaker, smør, lønnesirup og skinke.
En fantastisk smak når lønnesirup og skinke møtes.
Pannekaker og skinkeskive.
Hvem drepte Laura Palmer?
- La meg fortelle om drømmen min. - Tibet?
Nei. Du var der. Du også, Lucy.
Drømmen min er en kode. Løser vi den, oppklarer vi forbrytelsen.
Løse koden, oppklare forbrytelsen.
I drømmen har Sarah Palmer en visjon om datterens morder.
En enarmet mann ved navn Mike ringte meg.
- Morderens navn var Bob. - Som Bobby?
Nei, en annen Mike og en annen Bob.
De bodde over en storkiosk. De hadde en tatovering:
"Ild, gå med meg."
Mike hogde av seg armen, for ikke å drepe mer.
Bob ville drepe igjen, så Mike skjøt ham.
- Vet dere hva drømmer skyldes? - Nei, ikke egentlig.
Nevroner sender ut impulser til forhjernen.
lmpulsene blir bilder, bildene blir drømmer.
Men ingen vet hvorfor vi velger de bildene vi gjør.
- Hvordan sluttet drømmen? - Plutselig var det 25 år senere.
Jeg satt i et rødt rom med en dverg og en vakker kvinne.
Dvergen spurte om ikke kusinen liknet Laura Palmer på en prikk.
- Hvilken kusine? - Kvinnen. Hun har hemmeligheter.
Iblant bøyer hun armene bakover.
Og der hun er fra, synger alltid fuglene.
Dvergen danset. Laura kysset meg og hvisket hva morderen het.
Hvem var det?
- Jeg husker det ikke. - Pokker!
Oppgaven er enkel, Harry! Løs koden, oppklar forbrytelsen!
- Det er bråk på likhuset. - Bli der. Jeg kommer.
Det var Andy. Det er bråk på likhuset.
Albert.
Du er den kaldeste fisken jeg har møtt. Har du ingen medfølelse?
Jo da. Medfølelsen renner ut av nesen min.
Jeg har reist langt i tid og sted for å foreta undersøkelsene.
Jeg er ingen grusom mann. Men kom deg ut, så jeg kan bli ferdig!
Vi skal kjøre Laura til kapellet. Vi drar ikke uten henne!
Hold opp!
Slapp av, mr Rosenfield.
Leland Palmer kunne ikke komme, Men jeg snakker på alles vegne,
også Palmer-paret, når jeg sier at vi verdsetter arbeidet du gjør.
Men som deres representant må jeg
la Palmer-familiens følelser gå foran.
Mr Horne. Med din posisjon på stedet er man garantert
korrupsjon, falskhet og din irriterende uttrykksmåte.
Men dumhet er ikke noe iboende karaktertrekk.
Dere kan holde begravelsen når som helst.
Grav et hull, ha kisten oppi. Jeg kan ikke undersøke henne
neste år, måned, uke eller i morgen. Jeg må gjøre det nå.
Jeg må klippe og lime. Sett dere i gyngestolene på verandaen.
- Du rører ikke Laura fra nå av. - Hva i helsike innbiller du deg?
Mine herrer! Hva foregår her?
Takk og pris for at dere kom.
Han hindrer drapsetterforskingen.
Han gir ikke fra seg liket til begravelsen.
Jeg utstår ikke tåper. lsær ikke med politiskilt.
Jeg vil ikke forstyrres av disse idiotene.
Jeg har fått nok av dine fornærmelser.
Jaså? Jeg har fått nok av åndssvake og duster.
Tufser, tomsinger og teitinger.
Så du har fått nok av meg, din bondeknøl?
Ja, det har jeg.
Hyggelig. Svært passende.
Gå og vent i bilen, Harry.
Nevekamp, hva? Et kuleregn ville vært bra.
Nå holder det!
- Han slo til meg. - Det var sikkert med vilje.
Gi liket til familien straks.
Undersøkelsene skal være ferdige til kl 12.00. Det er en ordre!
Takk, agent Cooper.
l "lnvitt til kjærlighet" blir Chet spilt av Morton Hadley.
Emerald og Jade blir spilt av Selena Swift.
Evan St. Vincent spiller Jerry Lancaster.
Og Jason Dembo spiller Montana.
"Min elskede datter Jade og Emerald."
"Pga mine økonomiske problemer vil jeg gjøre slutt på alt."
"Jeg håper du klarer deg uten meg. Din far, Jared."
Onkel Leland..?
Onkel Leland..!
Madeleine..?
Maddy, er det virkelig deg?
Onkel Leland, jeg er så lei for det.
Hank setter nok pris på din støtte.
Din mann har vært en mønsterfange. En inspirasjon.
Han møter dagen med et smil, og har alltid noe godt å si.
Møtet for prøveløslatelse er i morgen.
Med din fulle støtte på møtet kan han løslatets kort tid etter.
Noen spørsmål?
Nei.
Kommer du til å hjelpe Hank med å finne en jobb?
- Ja. - Hvordan da?
Jeg eier RR, mr Mooney.
Du er en flott jente, Norma. Det er nok mange romeoer
som er ute etter deg. Hvordan holder du dem unna?
Jeg sier at min mann er så sjalu at han dreper.
Og at han sitter inne for uaktsomt drap.
Men at han forventes løslatt med det første.
Da er vel dagens møte over.
Har du sett? Ender på sjøen.
- Informer meg om Leo Johnson. - Vi holder øye med ham.
Men vi har ikke tatt ham på fersken ennå.
God morgen, Leo.
- Hvem i helsike er han der? - Spesialagent Cooper, FBI.
- Vi vil stille deg et par spørsmål. - Spør i vei.
- Står Leo for Leonard? - Er det et spørsmål?
- Kjente du Laura Palmer? - Nei.
- Hvor godt kjente du henne? - Jeg sa nei!
Du lyger.
Jeg visste hvem hun var. Det gjorde alle.
- Står du i strafferegistret? - Nei.
Ulovlig U-sving april 86, fyll og bråk november 87.
September 88: legemsbeskadigelse. Henlagt.
Jeg har betalt min gjeld til samfunnet.
Hvor var du da Laura ble drept, ca 24.00?
På veien. Jeg ringte min kone. Shelly.
- Kan hun bekrefte det? - Hvis du spør henne.
Robert. Dette er et godt tidspunkt for en liten samtale.
Vil du snakke om røyking? I dag?
Nei. Men slokk den. En idretts- mann bør ikke ha den uvanen.
Jeg har vært i for mange begravelser.
En mann som dør i krig, dør for tidlig.
- Laura døde også for tidlig. - Ja, det gjorde hun.
Men vi har et ansvar overfor de døde.
Ansvar er vårt samfunns grunnvoll.
Enhver er ansvarlig for sine handlinger,
som bidrar til et større gode.
Hva er godt ved å legge noen i jorden?
Det er menneskets måte å avslutte noe på.
En begravelse gir en forståelse, og vilje til å fortsette.
I ens liv må man lære seg til å leve videre uten dem som dør.
Fantastisk.
Jeg innser at du føler uvilje
mot å delta i en meningsfylt samtale.
Derfor går samtalen i stå, og jeg må presse visdom på deg.
Det er ikke nødvendigvis negativt. Iblant er det den beste måten.
Ikke vær redd, sønn. Vi kommer til å være der sammen.
- Redd for hva da? - Begravelsen.
Jeg er ikke redd for noen begravelse.
Redd? Jeg kan knapt vente.
Redd? Jeg skal sette den på hodet!
Er dere klare?
- Hei, sheriffbetjent Hawk. - Ingen enarmet mann.
Fortsett letingen. Han er et eller annet sted.
- Kan noen finne ham, er det Hawk. - Er han sporfinner?
- Hva har du funnet ut? - Nok til å redde skinnet ditt
og få meg bort fra dette gudsforlatte stedet.
- Hva har du funnet ut? - Spor av kokain i Palmers dagbok.
Toksikologiske prøver var positive. Hun var avhengig.
To ulike taufibrer ble funnet på håndleddene og overarmene.
Identiske med dem som ble funnet i jernbanevognen,
og med dem som ble brukt til å binde Pulaski-jenta.
Hun ble bundet to ganger drapskvelden.
En gang her. Og en gang der. Slik.
"Iblant er armene mine bakoverbøyde."
Vi fant pimpsteinrester utenfor jernbanevognen.
Såpe. Jeg fant identiske partikler på Laura. Ikke såpen hun bruker.
Min konklusjon er at morderen vasket hendene.
Og bøyde seg så ned for å kysse henne.
Herregud!
Sår på Lauras hals og skulder synes å komme fra klor og bitt.
Et dyr, altså.
Det prøver å tenke.
Vi fant et plastfragment i magen, delvis oppløst av magesyre.
Jeg tar det med til laben, da "primitivt" bare er fornavnet her.
Jeg noterer med interesse hva som synes å være bokstaven J.
Godt jobbet, Albert.
Hadde jeg fått mer tid, kunne jeg funnet mer.
Vi må dra.
Ha oss unnskyldt. Vi skal i en begravelse.
Får jeg et ord med deg, Cooper?
Dette er anmeldelse av overfallet på meg,
som du var vitne til i morges. Du må skrive under.
- Jeg skriver ikke under på dette. - Hva?
Jeg har bare vært i Twin Peaks i kort tid, Albert.
Men jeg har sett anstendighet, ære og verdighet her.
Drap har et ansikt her. Det inngår ikke bare i statistikken.
Lauras død har gått inn på alle, fordi hvert liv betyr noe her.
Jeg trodde slikt var en saga blott. Men ikke i Twin Peaks.
Har du smakt på de lokale soppene?
Etter din oppførsel kan du være glad jeg ikke rapporterer deg.
Da måtte du flyttet så langt ned i Washington at du aldri så sola.
Diane, klokken er 12.27. Vær snill og undersøk min muligheter
angående kjøp av eiendom. Jeg vurderer kjøp av tomt
til en pris jeg antar vil være svært overkommelig.
- Elsker du meg? - Det kan du stole på.
- Er denne ny? - Ja.
Er den ikke nydelig?
Hvordan tar jeg meg ut?
Bra, Nadine.
Det var fantastisk i natt.
Min elskede Ed. Du kom tilbake til meg.
Nå føler jeg at vi er sammen igjen.
På high school pleide jeg å se på Norma og deg sammen.
På fotballkampene. Hun var så pen.
Dere var slikt et pent par.
Men jeg visste...
At selv om jeg bare var et null...
Den lille brune musen.
Jeg visste likevel inni meg at hvis du ble kjent med meg...
Så ville vi komme til å være sammen for alltid.
- Det er ikke din sykkel, hva? - Det er James.
Hvilken James?
- Vi vil ikke være sene. Er du klar? - Jeg blir ikke med.
- Det er Laura, James. - Jeg klarer det ikke.
- Jeg klarer det bare ikke. - James!
Uansett hva legene sier, hjelper det ikke at du alltid føyer ham.
Ikke snakk om det når Johnny er her, Ben.
- Han forstår ingenting. - Vi må være tålmodige.
Du, ja! Jeg har ventet 20 år på tegn til intelligent liv.
- Du har fem minutter på deg. - Det vet jeg.
Bare sprøyt gift i min retning.
- Du takler det. - Det er husets spesialitet, Sylvia.
Johnny får ikke gå i begravelsen med det der på hodet.
Så la dr Jacoby prøve å gjøre noe.
- Nei, nei. - Gjør det du, da.
Jeg må ringe dr Jacoby hver gang Johnny lager problemer.
Takk og pris. La oss få alle inn i den bilen.
Jeg er oppstandelsen og livet.
Den som tror på meg, skal leve enn om han dør.
Og hver den som lever og tror på meg, skal aldri i evighet dø.
For ingen av oss lever for seg selv, og ingen dør for seg selv.
Om vi lever, lever vi for Herren, og om vi dør, dør vi for Herren.
Enten vi da lever eller dør, hører vi Herren til.
Salige er de døde som dør i tro på Herren.
Ja, sier Ånden, de skal få hvile fra sitt strev.
Herren være med deg. La oss be.
Ta barnet Laura til deg i evig omsorg og kjærlighet.
La oss komme til ditt hellige rike.
Gjennom din sønn Jesus Kristus som styrer sammen med deg,
og Den Hellige Ånd. Én Gud. Nå og til evig tid.
Amen.
Jeg har døpt Laura Palmer.
Jeg var søndagsskolelæreren hennes.
Og jeg, som dere andre, følte spesielt varmt for henne.
Slik vi gjør det for de egenrådige og dristige.
Laura var intelligent.
Hun var vakker og sjarmerende.
Men først og fremst var Laura...
Utålmodig. Utålmodig etter at livet skulle begynne.
For at drømmer og håp skulle bli virkelighet.
Laura sa at jeg snakket for mye. Den feilen skal jeg ikke begå nå.
La meg bare si at jeg var glad i henne.
Og at jeg vil savne henne så lenge jeg lever.
Amen!
- Takk, Johnny. - Amen!
Hva glor dere på?
Hva venter dere på?
Jeg blir kvalm av hyklere som dere!
Alle visste at hun var i knipe. Men vi gjorde ingenting.
Godtfolk. Vet dere hvem som drepte Laura?
Dere! Det gjorde vi alle.
Og pene ord får henne ikke tilbake. Glem bønnene.
Hun ville ledd av dem likevel.
Du er dødens!
- Du er dødens! - Nå holder det, Bobby!
Du er dødsens!
Slipp meg! Du er dødsens!
Jenta mi!
Laura, Laura!
Vi får ikke stoppet den!
Ikke ødelegg dette også!
Jenta mi! Laura!
Laura..!
Her er faren. Og her er datteren hans i kisten.
Han kommer ikke til å forstå det, Harry.
Jeg vedder imot. Om regningen. Han er presis.
Ikke stol på alle. Han er ikke en av oss.
- Slå deg ned. - Jeg fikk lappen din. Hei.
Hva sier du til litt nylaget blåbærpai?
Gjerne. Norma, varm blåbærpai med vaniljeis og kaffe.
Skal bli.
Hvor lenge har du vært forelsket i Norma, Ed?
Du får visst betale for paien og kaffen, Ed.
Hva vil dere snakke med meg om utenom menyen?
Si det til ham.
Noen bringer dop inn i Twin Peaks over grensen.
Vi har jobbet med saken i 6 md. Men ingen er tatt.
- Hvem mistenker dere? - Jacques Renault på kroa.
Ed har spanet på ham. Den kvelden du kom hit, faktisk.
- Renault hadde noe oppi drinken. - Jeg følte meg helt i svime.
- Er du sheriffbetjent, Ed? - Nei.
- Det er ikke ditt ansvarsområde. - Noen selger dop til tenåringer.
- Og da er det alles ansvar. - Ringer Ed når jeg trenger ham.
Han er ikke den eneste jeg ringer.
- Takk, Norma. - Håper det smaker.
Det må være hit paiene kommer når de dør.
Fortell meg hvorfor du egentlig ba meg komme, Harry.
Hør på meg, selv om det høres sprøtt ut.
Du har nok merket at Twin Peaks er annerledes.
- Ja. - Og slik vil vi ha det.
Men medaljen har en bakside. Kanskje det er prisen vi betaler.
- Og hva er så den? - Ondskapen.
Noe veldig merkelig fins i skogene.
Kall det hva du vil: mørke, nærvær... Det har mange former.
Det har alltid vært der. Og vi har alltid prøvd å bekjempe det.
"Vi"?
Menn før oss. Og menn før dem.
- Og andre etter at vi er borte. - En hemmelig forening.
Vi tar agent Cooper med på en kjøretur.
- Hvor hen? - Til bokhuset.
Det er her vi møtes. Det har vi gjort i 20 år.
"Vi" er..?
- Bokhusgutta. Gratis kaffe. - Det liker jeg.
- Du kjenner James. - Hei.
- Og det er Joey Paulson. - Og hvem er det der?
Bernard Renault, Jacques' bror. Vaktmester på kroa.
Bernard kom over grensen i morges med kokain.
Så vi ville stille ham noen spørsmål.
- Har du solgt dop til Laura Palmer? - Jeg selger ikke dop.
- Hva får du for å være kurer? - Ingenting. Jeg er ikke kurer.
- Var kokainet til personlig bruk? - Ja.
- Da sover du ikke stort om natten. - Hvor er din bror?
- Vet ikke. Han driver forretninger. - Med hvem da?
Spør ham. Han kommer tilbake i kveld.
- På jobb? - Han er jo bartender der.
Du sitter bundet. Du og din bror er innblandet i ulovlige forhold.
Så hvorfor skulle du fortelle oss hvor og når vi kan finne ham?
- Leo, det er Jacques. - Hva er det?
Lyset blinker. Det betyr at Bernard er tatt.
- Jeg så det. Få meg bort herfra. - Hvor er du?
Telefonautomaten ved Cash and Carry. Ikke la meg vente.
Hold kjeft. Jeg kommer.
- Hvor skal du? - Det trenger du ikke å vite.
Hva er i veien, Josie?
Ingenting.
Ingenting?
Så vakker du er!
Noe er galt, Josie. Hva er det? Si hva det er?
Noe fryktelig kommer til å skje. De vil skade meg. Jeg vet det.
Hvem da? Hvem vil skade deg?
Catherine og Benjamin Horne.
Hvorfor tror du det?
Jeg hørte Catherine si at jeg aldri kom til å mistenke noe,
akkurat som da Andrew døde. - Det var en ulykke.
Var det det? Catherine har regn- skapsbøkene for mølla i safen.
To bøker. Ulike tall.
Andrew bygde dette for mange år siden.
Jeg tror ikke Catherine vet at jeg vet om det.
Hvorfor har de to regnskapsbøker?
Det har man vanligvis fordi man stjeler, eller det som verre er.
Det var to regnskapsbøker. Jeg så dem. Du tror meg vel?
Selvfølgelig. Det er ingenting uvanlig i denne.
Det var to bøker. Det sverger jeg på.
Har du sett boksen min med fiskesaker?
Neste gang du og den glade enke vil se i safen min,
så vær et mannfolk og spør meg, Pete.
Kanskje jeg skal gå og se i lastebilen.
Dr Jacoby. Jeg så deg ikke i begravelsen i dag.
Jeg er et fryktelig menneske.
Jeg later som om jeg ikke er det. Men jeg er det.
Jeg sitter og hører på problemene deres dag ut og dag inn.
Disse menneskene ser på meg søm en venn.
Men egentlig bryr jeg meg ikke. Jeg trodde ikke at noe...
Eller noen kunne affisere meg mer.
Men det forandret Laura på.
Jeg klarte ikke å komme i dag.
Jeg klarte det bare ikke.
Jeg håper at hun forstår meg.
Jeg håper at hun tilgir meg.
Tror du at det er mulig... At noen drepte Andrew?
Jeg vet ikke.
Jeg tror at det de vil, er å ta møllen fra meg.
Slik at Benjamin får eiendommen.
Hvis de drepte Andrew...
Tror du at de kommer til å drepe meg også?
Josie, ingenting kommer til å skje med deg.
Ikke nå, og ikke senere. Ikke så lenge jeg er her.
Tror du på sjelevandring?
- At det er flere. - Mer enn en?
Ifølge svartefotlegenden gir våkende sjeler liv
til sinn og kropp. Og drømmesjeler vandrer.
Drømmesjeler. Hvor vandrer de hen?
Langt bort. Til dødsriket.
Er det der Laura er?
Laura er i jorden, agent Cooper. Det er det eneste jeg vet sikkert.
Skål for Laura.
Måtte hun ha lykke på reisen.
Vil du danse med meg?
Dans med meg! Vær så snill!
Dans med meg!
Vær så snill!
Kan noen danse med meg?
Mr Palmer? Leland.
- La oss følge deg hjem. - Hjem.
Hjem, hjem.